Теодор Траянов
Тръстика

chitanka.info

От изток морав здрач припада

тъмнеят бледни равнини,

загасват облачни грамади,

мълчат далечни планини.

Вечерницата кротко блика

им неми сенчести води,

по тъмна люшната тръстика

пробягват сребърни бразди.

Шумят стебла и листи сухи

на своя таинствен език,

шумят, разменят думи глухи

с неуловим огледан лик.

Дали зад облачни предели

виси запалена луна,

или русалка звездочела

огря от призрачна страна?

Шумят стебла и листи, пеят,

неземна цевница звучи,

в подводно дъно тъжно греят

две мъртви влюбени очи.

Шуми полюшната тръстика,

шуми, шуми за царствен дар

и спомня песента велика

за обич, и през смърт макар.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.